ВПЛИВ TiOSO4 НА КІНЕТИКУ ФОРМУВАННЯ ТА ЗАХИСНІ ВЛАСТИВОСТІ ОКСИДНИХ ПОКРИТТІВ НА СТАЛІ AISI 304 - Кануннікова, Надія; Штефан , Вікторія (Вісник Національного технічного університету «ХПІ». Серія: Нові рішення у сучасних технологіях, 2025)
Розглянуто вплив тіосульфату титану, введеного до складу водного електроліту, на особливості електрохімічного формування оксидних покриттів на нержавіючій сталі марки AISI 304, з акцентом на зміну кінетики анодних процесів, електрохімічних параметрів пасивації та захисних властивостей сформованого шару. Проаналізовано зміну потенціалу переходу в пасивний стан, ширини пасивної області та густини струму пасивації залежно від концентрації титану в електроліті. Показано, що підвищення вмісту тіосульфату титану у розчині сприяє зниженню потенціалу початку пасивації та формуванню щільнішого захисного шару, що проявляється у зростанні поляризаційного опору та зниженні густини анодного струму. Акцентовано увагу на оптимальному діапазоні концентрацій TiOSO4 (20 г/л), за якого забезпечується максимальна ефективність формування пасивного шару. Проаналізовано результати потенціодинамічних поляризаційних досліджень у 3%-му розчині натрій хлориду, що вказують на суттєвий вплив титановмісного компонента на електрохімічну поведінку сталі. Показано, що зразки з оксидними покриттями, сформованими у модифікованих електролітах, характеризуються зсувом корозійного потенціалу в область більш електропозитивних значень на 500–800 мВ порівняно з необробленою сталлю. Підтверджено, що одержані покриття ефективно знижують електрохімічну активність металу в хлоридному середовищі, що проявляється в істотному зменшенні густини корозійного струму та збільшенні поляризаційного опору. Результати дослідження розкривають перспективність керованого модифікування електролітів для електрохімічного формування стабільних оксидних шарів з підвищеною корозійною стійкістю, що є важливим для захисту сталевих конструкцій, зокрема в умовах високих температур і дії агресивних середовищ. Дані дослідження є основою для подальшого удосконалення складу електролітів і режимів анодування сталей із метою створення стабільних захисних плівок для роботи в умовах агресивного середовища без потреби у складному післяобробленні поверхні.